Kontakt
Myndighetene vil ikke si, se eller høre noe om den manglende kontrollen med alternativbransjen, mener lege Pernille Nylehn.
Hva skal man si om personer som Kjetil Dreyer, som selger sine tulleprodukter, påstår at de virker mot alt på jord, og bare ler av myndighetenes maktesløshet? Jo, minst en ting: Han er ikke alene.
Pernille Nylehn
Publisert: 10.11.2014 kl 10:01
Sist oppdatert: 10.11.2014 kl 10:26
KOMMENTAR: 4. november skrev NRK at nettbutikken www.altshop.no selger varer med svært tvilsomme påstander. Bl.a. påstår de at flere av produktene kan behandle eller kurere kreft, HIV og MS. De skriver også, under produktet Cancer Support Series:
“Altshop.no vil klart anbefale andre alternativer enn cellegift og stråling som behandlingsformer for kreft.”
Dette er grove brudd på lovgivningen for markedsføring av kosttilskudd og alternativ medisin. Og det er ikke lovbrudd begått i vanvare: eieren av Altshop, Kjetil Dreyer, vet utmerket godt hva han driver med.
NRK slo det opp som en nyhet, men det er ikke nytt. Man skal ikke vite mye om alternativmarkedet for å kjenne til Altshop og produktene deres. Og myndighetene, bl.a. Forbrukerrådet, Mattilsynet og Legemiddelverket, har visst om dette lenge. Legemiddelverket sa allerede i 2009 at Altshops markedsføring var ulovlig.
Altså: For fem år siden fastslo en ansvarlig tilsynsmyndighet at Altshop kommer med grovt ulovlige påstander, men gjorde ingenting. Både Forbrukerombudet og Legemiddelverket har i mellomtiden fått gjentatte tips om Altshops – og mange andre nettbutikkers – ulovlige virksomhet. Nå kommer det i media igjen, og da skal Legemiddelverket ”ta kontakt” med Altshop. Vi får se om det kommer noe utav det. Jeg tror jeg vet.
Det virker som Forbrukerombudet er den eneste tilsynsmyndigheten som faktisk gjør noe, og har klare meninger om at regelverket, og håndhevingen av det, er for dårlig. Men de har svært begrensede fullmakter og ressurser. Og det virker som de snakker for døve ører.
Hvordan kan det ha seg at det selges produkter som ikke bare er humbug, men potensielt skadelige, rett foran nesa til ansvarlige myndigheter?
Jo, det er fordi … tja, si det. Norge er ellers et gjennomregulert land hvor man knapt kan male huset uten å sende nabovarsel. Og helsevesenet – det vanlige helsevesenet altså – er regulert av så mange lover og regler at man nesten må ha doktorgrad for å ha oversikten. Det stilles strenge krav til helsepersonells utdanning, det stilles strenge krav til yrkesutførelsen, til sykehusene, legekontorene, laboratoriene … heldigvis. Vi har en helseminister som er svært opptatt av pasientsikkerhet og pasientrettigheter … heldigvis. Det stilles meget strenge krav til medikamenter som selges i apotekene, og nøye oppsyn med bivirkninger. Det har skjedd mange ganger at legemidler har blitt trukket tilbake, enten fordi de ikke har god nok effekt eller fordi de har for mye bivirkninger ... heldigvis.
Men de kravene og reglene gjelder helsepersonell. Hvis man i stedet kaller seg alternativ behandler, er saken en helt annen. Da kan man gjøre hva man vil. Man kan bruke alle mulige behandlingsformer (så lenge de er definert som “alternative”), enten man har kompetanse i dem eller ei, man selge hvilke produkter man vil (1) og påstå at det er helsebringende. Ingen kontroll, ingen fylkeslege, ingen helseminister som troner over deg og refser deg hvis du ikke har forsvarlighet og pasientsikkerhet i høysetet. Et deilig liv.
Overdriver jeg nå? Nei. Jeg er kanskje polemisk, men jeg overdriver ikke. I Norge kan alternativbehandlere i praksis gjøre hva de vil med hvem de vil, og behandle alle slags sykdommer. Det finnes et lovverk (2), men det blir ikke håndhevet. Eller jo, det blir håndhevet en sjelden gang, ved at Forbrukerombudet og Helsetilsynet tar stikkprøver av markedsføringen og finner en mengde lovbrudd. Så gir de noen pålegg om endring av markedsføringen, noe som kanskje blir gjort og kanskje ikke.
Et to ukers kurs, og du blir det alternativbransjen ynder å kalle en seriøs utøver.
Men verken Forbrukerombudet eller Helsetilsynet har som oppgave, eller fullmakt til, å føre tilsyn med selve virksomheten.
En smart behandler vil altså la være å si offentlig at hun behandler alvorlig sykdom, men det er ingen som hindrer henne i å gjøre det. Og med mindre behandlingen får alvorlige konsekvenser vil ingen få vite det. Hun har ingen plikt til å rapportere, ingen plikt til å føre journal, (3) hun får aldri besøk av tilsynsmyndighetene, og det er ingen som vet hva slags produkter hun selger, eller om de er kontrollert av Mattilsynet eller Legemiddelverket.
Hvordan blir man så alternativbehandler? Det er bare å sette i gang. For å bli alternativbehandler trenger du nemlig ingen utdannelse, ingen godkjenning og ingen lisens. Du trenger heller ikke varsle noen om at du har åpnet en klinikk og tar imot sjuke folk.
Du kan riktignok registrere deg i Registeret for utøvere av alternativ behandling i Brønnøysund. Det krever et minimum av utdannelse, og medlemskap i en registrert utøverorganisasjon. Hvis du for eksempel vil bli med i Healerforbundet, må du ta et todagers kurs (evt. 50-timers nettstudium) i VEKS-fag og legge fram evaluering fra 10 – sier og skriver ti – personer som har mottatt healing fra deg. Da får du momsfritak, og blir det alternativbransjen ynder å kalle en seriøs utøver.
Det eneste myndighetene krever for at en utøverorganisasjon skal bli godkjent, er at den oppfyller visse formelle krav, bl.a. må de ha krav til utdannelse hos medlemmene sine. Men myndighetene har ingen krav til verken lengden eller innholdet i utdannelsen. Noe eksemplet med healere burde vise.
I rettferdighetens navn: de fleste organisasjonene krever mer enn dette, men de kan altså definere helt selv hva som skal kreves. Bowenakademiet tilbyr f eks 130 timers undervisning og 120 timers praksis. Det tilsvarer 18 dager undervisning og 2-3 ukers praksis. Legg til et VEKS-kurs, og vips så er du Bowenterapeut.
Jeg overlater til leseren å regne ut forholdet mellom Bowenterapeutenes ”utdannelse” og sykepleieres treårige fulltidsstudium. Og sykepleiere (i helsevesenet altså) kan verken stille diagnoser eller iverksette behandling uten delegasjon fra en lege(4). Bowenterapeuten derimot, med sin bittelille utdannelse, kan åpne praksis på hjørnet og ta imot pasienter. Prisen bestemmer hun selv, kanskje hun tar 500 kroner timen, kanskje 750.
Det er heller ingen som hindrer henne i å bruke andre teknikker, som hun ikke er registrert med, som Aqua Detox, fotsoneterapi, kvantemedisin, craniosacralterapi, kopping, lysakupunktur, refleksologi og reikihealing. Denne Bowenterapeuten tilbyr f eks kvantemedisin mot flottbitt (nei, det er ikke jeg som staver det slik).
Igjen i rettferdighetens navn: det er flere organisasjoner som krever atskillig lengre utdannelse enn Bowenforeningen gjør. Akupunkturforbundet krever f eks at man har minst 240 studiepoeng, hvorav 90 poeng i medisinske fag. Og den norske akupunkturutdannelsen er faktisk en NOKUT-godkjent høyskole hvor de driver med forskning. Men det forhindrer ikke at mange av medlemmene deres driver med en mengde andre teknikker som de ikke nødvendigvis har solid kompetanse i, og bryter markedsføringsbestemmelsene så det suser.
Homeopatforeningen krever også at medlemmene skal ha utdannelse, minst 3 års homeopatutdannelse og «medisinsk grunnfag» (1/2-1 år, kan tas som nettstudium). Men ingen av skolene som tilbyr homeopati er godkjent av NOKUT, ikke en gang som fagskole.
… om noen velmenende mennesker tilbyr naturlig behandling, spesielt når helsevesenet slett ikke alltid kan hjelpe dem?
Det korte svaret er: vi vet ikke om det er trygt eller farlig. Vi vet ikke hvor mange som driver en eller annen form for alternativ behandling, hva slags utdannelse de har (eller ikke har), eller hvilken behandling de tilbyr til hva slags pasienter. Det finnes heller ingen registrering av bivirkninger eller komplikasjoner.
Siden ingen har kontroll med hva som skjer, kan vi faktisk ikke si at det ikke er så farlig.
Men så sier mange: Alternativ behandling benytter seg jo av naturlige behandlingsmetoder, og spiller på lag med kroppen. De bare styrker immunforsvaret (5) og kroppens evne til selvhelbredelse!
Nå ja. Jeg skjønner ikke helt hva som er så naturlig med å stikke nåler i folk. Det er heller ikke naturlig – og noen ganger farlig – å spise megadoser av vitaminer (6). Det er veldig unaturlig å bruke en maskin til å sette titalls liter med vann opp i tykktarmen for å skylle den. Og det er absolutt ikke naturlig å drikke sølvvann (en av Altshops slagere) eller blekemiddel. Å tynne ut en dråpe arsenikk med enorme mengder vann og tilby det som behandling mot bl.a. angst er heller ikke naturlig (7).
De tusenvis av tilskuddene og vitaminene og urtene og pulverne som selges på helsekostforretninger og på nettet er heller ikke alltid “naturlige”. Det finnes hundrevis av eksempler på at «helsekost» inneholder miljøgifter, tungmetaller og medikamenter, og ofte inneholder de lite og intet av det de påstås å inneholde.
Her er et eksempel på hva som kan skje hvis man går til en velmenende og hyggelig alternativ behandler. Artikkelen er ganske ugjennomtrengelig for legfolk, men kort sagt fikk en kreftsyk kvinne råd om å innta 9 gram av grunnstoffet cesium per dag, og ellers bare spise grønnsaker og drikke et mineraltilskudd. Et par uker etter ble hun lagt inn på sykehus med kramper, bevissthetstap og hjerterytmeforstyrrelse. Blodprøvene viste at hun hadde alvorlig ubalanse i saltene i blodet, bl.a. meget lavt nivå av kalium, og alvorlig forstyrrelse i de elektriske banene i hjertet (8). Hun var kort og godt forgiftet, og hadde hun ikke blitt innlagt og fått utmerket medisinsk behandling kunne det stått om livet.
Det sies ikke om vedkommende «behandler» hadde noen form for utdannelse. Kanskje var han medlem av en utøverorganisasjon og dermed en seriøs behandler. Kanskje var han flymekaniker som hadde skiftet beite. Men det er hevet over tvil at han ikke ante hva han drev på med, og var nær ved å ta livet av pasienten sin.
Absolutt. Det skjer feil, noen ganger på grunn av systemsvikt, andre ganger menneskelig svikt, andre ganger fordi helsepersonellet ikke har gode nok kunnskaper. Forskjellen er at helsevesenet jobber kontinuerlig med å rapportere og forebygge feil, og slutter med behandlingsformer som viser seg å gjøre mer skade enn gagn. Det finnes et tilsynssystem, og helsepersonell må stå til ansvar hvis de gjør feil. Og pasienter som behandles i helsevesenet har klagerett, og rett til erstatning.
De som går til alternativ behandling er rettsløse.
Og det fritar ikke alternativbehandlerne at andre også gjør feil . At helsevesenet har mangler, gjør ikke alternativ behandling tryggere eller mer effektivt. At apotekmedisiner kan ha bivirkninger gjør det ikke greit å selge kosttilskudd med arsen, bly og steroider.
Risikoen for feil, feilbehandling og skade er faktisk større i det alternative helsevesen, hvor hvem som helst kan behandle hvem som helst for hva som helst, hvor det ikke stilles krav til kompetanse, hvor det ikke finnes fungerende kontrollsystemer, og hvor ingen rapporterer, verken det som fungerer eller det som går til helvete.
Den eneste fordelen med alternativ behandling er at den stort sett ikke virker (kanskje bortsett fra på velvære og opplevd helse), og derfor kanskje ikke har så mange bivirkninger. Det er i hvert fall lov å håpe det. Men ingen vet om det stemmer.
Det vi er vitne til er et gigantisk eksperiment på titusenvis av mennesker som ikke vet at de blir eksperimentert på.
Det høres dramatisk ut. Hvordan kan jeg si noe slikt? Jo, det kan jeg si fordi
Når man diskuterer disse problemene med alternativbehandlere går de kjapt i forsvar og peker på legemiddelindustriens synder. Ja, legemiddelindustriens historie har mange mørke kapitler, for eksempel i Øst-Tyskland og i utviklingsland, hvor preparater ble utprøvd på intetanende mennesker som trodde de fikk god og virksom behandling, noen ganger med fatale konsekvenser. Det finnes absolutt ingen unnskyldning for det, heller ikke metodene de bruker i dag, med manipulering av forskningsresultater, massiv reklame og påvirkning overfor helsepersonell og politikere.
Å unnskylde egne feil med at det fins andre som er dummere, hører hjemme i barnehagen.
Men at legemiddelindustrien har mange svin på skogen gjør ikke alternativbransjens lemfeldighet og svake kunnskapsgrunnlag mindre kritikkverdig. Å unnskylde egne feil med at det fins andre som er dummere, hører hjemme i barnehagen, ikke blant voksne folk som tar syke i kur.
Den jevne homeopat eller soneterapeut skal selvsagt ikke beskyldes for å være like kynisk som visse deler av legemiddelindustrien, men jeg snakker ikke om hyggelige og velmenende enkeltpersoner, jeg snakker om at alternativbransjen som system fungerer like lovløst som den farmasøytiske industri på sitt verste. Enda mer lovløst faktisk: legemiddelindustrien er tross alt pålagt meget strenge restriksjoner, og blir fulgt med argusøyne. Det er mer enn man kan si om alternativbransjen.
Og det er mye mer enn man kan si om den alternative farmasøytiske industri, nemlig den industrien som lager og selger «helsekost» og piller og pulver og miksturer og sølvvann og blekemiddel og cesiumkapsler. Dette er ikke snille hippier som dyrker økologiske urter. Det er en milliardindustri som neppe står tilbake for legemiddelindustrien, verken når det gjelder profitthunger eller kynisme.
Og hva skal man si om personer som Kjetil Dreyer, som selger sine tulleprodukter, påstår at de virker mot alt på jord, og bare ler av myndighetenes maktesløshet? Jeg kan i hvert fall si at han ikke er alene. Det finnes mange slike nettbutikker, f eks Biopuls, UnoVita, Almasenteret, for å nevne noen få. (19)
Vi får bare være takknemlige for at mesteparten av det som kalles alternativ behandling, altså den behandlingen som utøves av de velmenende homeopatene og soneterapeutene, sannsynligvis er relativt ufarlig.
Men om selve behandlingen sannsynligvis er relativt ufarlig vet vi at
Og jeg bare nevner det: Homeopater – som selv mener de er seriøse utøvere – tror den livstruende sykdommen Ebola kan behandles med sukkerpiller. Dette er ikke lenger tvilsomt, det er dødelig umoralsk.
Homeopater – som selv mener de er seriøse utøvere – tror den livstruende sykdommen Ebola kan behandles med sukkerpiller.
Og så kommer vi tilbake til de ansvarlige myndighetene, rettere sagt de uansvarlige myndighetene: Helseministeren, Helsetilsynet, Legemiddelverket, Mattilsynet, Helsedirektoratet, politikerne. De vet om alt det jeg har skrevet her. De har laget lovene og forskriftene. De vet at det skjer daglige lovbrudd, til dels grove. De vet at lovene og forskriftene så å si aldri håndheves. De vet at registerordningen bare er skuebrød. Men de gjør ingenting.
Og når de blir gjort oppmerksom på sin uendelige uansvarlighet, blir de akutt blinde, døve og stumme, akkurat som de tre apene. Når de så har vært døve og blinde lenge nok til at kritikerne har gitt opp for denne gang, så fortsetter de med sine fagre ord om pasientsikkerhet, pasientrettigheter, kvalitetssikring, kompetanseheving og tilsyn. I helsevesenet, vel å merke. Det andre helsevesenet, skyggehelsevesenet, får fortsette som før.
Kan noen forklare meg hvorfor, og hvor lenge dette skal fortsette? Jeg, og mange andre, har spurt og spurt. Men ingen vil svare.
----------------------------------------
1. Til sammenligning har leger ikke lov til å selge medikamenter, det skal være skarpt skille mellom den som forskriver medikamenter og den som tjener på dem.
2. En søt liten lov på 11 paragrafer og to forskrifter. Helsepersonelloven er på 77 paragrafer nesten 100 forskrifter
3. Det tok en stund før jeg forsto at alternativbehandlere ikke trenger føre journal. Jeg forsto det ikke, for det er noe av det mest grunnleggende i en forsvarlig helsetjeneste. Hvis helsepersonell unnlater å journalføre det vi gjør, får vi så øra flagrer, og ligger meget dårlig an hvis det skulle bli tilsynssak.
4. Dog er det mange sykepleiere som skifter beite og begynner med alternativ behandling. Og får ekstra cred fordi de er sykepleiere. De har altså ikke lov til å behandle når de er på et sykehus, men står fritt hvis de flagger ut og åpner praksis som noe alternativt.
5. Begrepet ”Styrke immunforsvaret” blir brukt til det kjedsommelige blant alternativbehandlere. Men det er ingenting som tyder på at nåler eller utvannet vann (homeopati) skulle gjøre noe med immunforsvaret. Å ”styrke immunforsvaret” er uansett en meningsløs frase. I hvert fall hvis man vet litt om hva immunforsvaret faktisk er.
6. Det er en utbredt forestilling at vitaminer er noe helt annet enn de skumle medisinene som brukes i skolemedisinen. Det er naturligvis vås. Vitaminer er meget potente stoffer, for øvrig forsket fram av de skumle legene og den farmasøytiske industri. Det eneste alternative med dem når det brukes av f eks biopater, er de alternative – altså meget høye – dosene.
7. Selv om arsenikk er et naturlig forekommende grunnstoff.
8. QT-tid på 596 ms, for den som er interessert, noe som gir betydelig risiko for livstrguende rytmeforstyrrelse. Det tok flere uker før den var normalisert.
9. NB jeg sier ikke at alle alternativbehandlere er inkompetente, men det er umulig for den jevne forbruker å vite hvem som er.
10. Advarsel: et besøk på disse nettsidene kan føre til at troen på menneskeheten blir varig svekket.
Kommentarfeltet er stengt mellom kl 23:00 og kl 06:00 norsk tid.
Det virker som om jo meir kontroversielle meininger ein har, jo meir sårbar er ein for kritikk, skriv Kristian Bjørkelo. (2.12.2014)
Niels Chr. Geelmuyden har ikke vitenskapen på sin side. Likevel har Oslo fylkeslag invitert ham til å servere «sannheten om maten vi spiser». Er det rart det blir bråk i en organisasjon der vitenskapen står sentralt? (19.11.2014)