Kontakt
Hege Storhaug stiller spørsmål fra salen. Foto: Scanpix/Håkon Mosvold Larsen.
Fredag kveld besøkte Donald Trumps tidligere valgkampstrateg Steve Bannon Oslo. Han roste FrP og Sylvi Listhaug og konstaterte at de viktigste fiendene i dag er Kina og globalistiske eliter. Men foredraget, og pressekonferansen dagen etter, bar like mye preg av det han ikke ville snakke om.
John Færseth
Publisert: 14.05.2019 kl 12:20
Sist oppdatert: 15.05.2019 kl 09:38
Kong Harald ser lett bekymret ut der han skuer utover storsalen i Oslo Militære Samfunn fra maleriet sitt.
Ute på gaten gjør et tyvetalls demonstranter et knapt hørbart forsøk på å overdøve arrangementet. Et par timer før kom det til et lite sammenstøt mellom aktivister fra Stopp Islamiseringen av Norge (SIAN) og Antifascistisk Aksjon (AFA) på utestedet Dubliners. Det endte med at antifascistene ble peppersprayet.
Fra talerstolen introduserer Hans Rustad fra det innvandringskritiske nettstedet Document.no kveldens gjest. Bannon var medgrunnlegger og styreformann for Breitbart News. Et sterkt høyreorientert nettsted, som blant annet har vært et forbilde for norske Resett. I 2016 omtalte Bannon Breitbart som «den ledende plattformen for alt-right», noe han senere har gått tilbake på.
Som valgkampleder for Donald Trump spilte Bannon en viktig rolle i å få Trump valgt til president, noe han behørig passer på å minne publikum om i løpet av foredraget. Som sjefsstrateg i Det Hvite Hus var han arkitekten bak det kontroversielle innreiseforbudet fra syv, i hovedsak muslimske, land.
Han skal også ha vært ansvarlig for at det trådte i kraft i en helg, slik at motstanderne fikk mulighet til å mobilisere – og Trump-tilhengerne kunne glede seg over «gråtende snøfnugg» på TV.
Trump distanserte seg imidlertid fra Bannon etter publiseringen av en bok der Bannon ble sitert på å omtale presidentens sønn som «forræder», på grunn av hans møter med mektige russere før og under valgkampen. I januar i fjor erklærte flere amerikanske medier Bannon for «politisk død», etter at undersøkelser viste at bare 13 % av republikanerne hadde tillit til ham. På samme tid mistet han jobben som styreformann i Breitbart.
Siden 2018 har Bannon konsentrert seg om Europa og om det nye prosjektet «The Movement» – en bevegelse som skal hjelpe høyrepopulistiske og euroskeptiske partier å vinne valget til Europaparlamentet i 2019.
Få av dem har imidlertid tatt imot hjelpen – i hvert fall ikke offentlig. Kanskje fordi mange av dem tradisjonelt er like skeptiske til USA som de er til EU. Uten at dette hindrer Bannon fra å omtale dem som del av den samme bevegelsen som ham selv og Trump – i likhet med Brasils nye president, Jair Bolsonaro.
«Nazisvin, nazisvin, ha deg ut av byen min», lyder ropene utenfra. Det er imidlertid ingen kjente nazister å se blant publikum, der de fleste er godt voksne. Det nærmeste må være Hans Jørgen Lysglimt Johansen, fra det antisemittiske mikropartiet Alliansen, som har funnet seg en lenestol i et av siderommene.
Derimot har det meste som kan krype og gå fra de antiislamske og innvandringsfiendtlige miljøene tatt turen.
Blant dem er Peter Nøstvold Jensen, alias Fjordman, Hege Storhaug fra Human Rights Service, eks-NDL’er Lena Andreassen, tidligere FrPer Ulf Leirstein, Tore Rasmussen fra Generasjon Identitær og noen representanter for mikropartiet Selvstendighetespartiets ungdomsorganisasjon, Norsk Ungdom.
I baren nipper SIANs Max Hermansen til en halvliter.
Hvis de har håpet å få høre radikal islamkritikk, skal de imidlertid bli skuffet. I stedet fokuserer Bannon på det han selv kaller «økonomisk nasjonalisme».
Den ene hovedfienden er den globale eliten, slik den samler seg på toppmøtene i Davos. De har revet ned alt som heter tollmurer, og på den måten tatt levegrunnlaget fra arbeidsfolk i USA og Vesten, som nå hverken har mulighet til å bli gjeldfrie, skaffe seg eiendom eller stifte familie.
Dermed er hele fundamentet for jødisk-kristen sivilisasjon i ferd med å undergraves, med rusmisbruk og sosial kollaps som resultat. Den økonomiske nasjonalismen bryr seg ikke om kjønn, rase eller etnisitet, men om du er statsborger eller ikke, understreker han.
Den andre fienden er den totalitære supermakten Kina. Kineserne er de eneste som har vunnet på globaliseringen, samtidig som de hylles av servile eliter i vest og gradvis er i ferd med å etablere militært og teknologisk hegemoni.
Som timingen av innreiseforbudet viser, er Bannon en strateg av rang. Det gjelder både for det han sier og det han ikke sier.
For eksempel unnlater han både å nevne hvordan Breitbart har vært påfallende opptatt av å demonisere asylsøkere og migranter som seksualforbrytere og hvordan nettstedet bidro til å promotere alt-right-bevegelsen under valgkampen i 2016.
For den som kjenner «stammespråket», er det heller ikke vanskelig å gjenkjenne referansene hans til «globalister» og «kulturmarxister» som noe man vanligvis finner hos bloggere langt ute til høyre.
Flere ganger trekker han frem FrP som et strålende eksempel for andre høyrepopulister: De har klart ikke bare å komme seg i regjering, men lært seg å fungere i en koalisjon. Og ved sin støtte til røykere, har folkehelseminister Sylvi Listhaug slått et viktig slag for individuell frihet.
Slik Bannon fremstiller det denne kvelden, er ikke islam- og innvandringsmotstand det viktigste med de nye, høyrepopulistiske lederne i land som Italia, Brasil og Ungarn, men at de går mot den økonomiske globaliseringen. Selve fanebæreren i denne motstanden er Donald Trump, som var den første vestlige lederen som har våget å stå opp mot globalistene og mot de kinesiske makthaverne.
Å ta makten fra Brussel, Wall Street og Beijing, og gi den tilbake til nasjonalstatene, vil ikke bli noen lett kamp, advarer Bannon. Men vi er arvinger etter Jerusalem, Athen og Roma. Og om hundre år vil folk spørre hva frie menn og kvinner gjorde da det gjaldt, avslutter han.
Forsøk fra salen på å bruke spørsmålsrunden til å dreie temaet tilbake til islam og demografisk utvikling i kjølvannet av migrasjonen blir avvist av Bannon, som understreker at han bare ønsker å bekjempe den radikale og politiske utgaven av religionen. Han omtaler islamske ledere som det fundamentalistiske og autoritære Saudi-regimet som sentrale allierte i dette.
På pressekonferansen neste morgen har Bannon forsovet seg, etter å ha blitt intervjuet av CNN i løpet av natten. Han drikker kaffe og Red Bull, mens han svarer på spørsmål fra de fåtallige journalistene fra Klassekampen, Fri tanke og Norsk Psykologisk Tidsskrift.
To ganger stopper han opp for å legge armen rundt de to som har møtt opp bare for å få et bilde sammen med ham. Han kritiserer nok en gang «gangsterkapitalismen», understreker at ytringsfrihet er en sentral jødisk-kristen verdi og beskriver programmet sitt for økonomisk nasjonalisme.
Den konservative katolikken Bannon benytter også anledningen til et angrep på pave Frans: Paven bør fokusere på å rydde opp i overgrepssakene som har rystet kirken, i stedet for å kjempe for rettigheter for asylsøkere og migranter.
Selv velger jeg å fokusere på utfallene hans mot «globalistene» når det endelig blir min tur. Kvelden før har han oppfordret publikum til å bære «rasist» og «homofob» som hedersbetegnelser. Er dette noe den globale eliten bruker for å stemple deg og andre, forsøker jeg meg.
– Svaret er ja, sier Bannon uten å nøle, og utdyper:
– Når de ikke vil diskutere det jeg kaller «det nye livegenskapet», der lavere middelklasse og arbeiderklasse ikke lenger har mulighet til å eie noe som helst, er det dette de tyr til. Når de kaller deg rasist eller homofob, betyr det at du er i ferd med å vinne. Hillary Clinton brukte ordet «deplorables», forferdelige mennesker, om den typen mennesker som tidligere var grunnfjellet til demokratene. Nå har de endret fokus for å forsøke å stoppe Trump-bevegelsen, konstaterer han, og tar en ny slurk av boksen med Red Bull.
Tilsynelatende overbevist både om at høyrepopulismen vil beseire globalistene og at han selv vil ha mye av æren for dette.
Tid for motvekst?
Antall meslingtilfeller i Europa i 2018, var femten ganger så høyt som i 2016. Europas populister har sin del av skylda.